Grand Kursus
Materialisationer 2
454.
Her er det bedre, her ser vi ånden stå fuldstændig i materiel fremtræden, og der sidder mediet.
Hvad er det, der sker der?
Der er nogle mennesker, der har rigeligt med et stof, jeg kalder A-stof.
Dette A-stof er en slags stof, der kan blive materielt, og det kan opsummere sig omkring en ånd.
Se, alle mennesker eller væsener, der er døde, har jo i sig talentet til at bygge en organisme op, og dette talent kan i en sådan situation komme i funktion, så der omkring dette væsens ånd skabes en organisme.
Dette talent for fysisk at skabe organisme kan komme i funktion, og pludselig bliver der efterhånden en organisme.
Men det er materiale, der tages fra mediet, og stoffet tilhører derfor mediet, så længe det står på.
Hvis man går hen og griber sådan et materialiseret menneske i armen, eller der bliver sår, eller man river noget i stykker, så bliver der tilsvarende sår i mediet bagefter.
Derfor er det så farligt, og derfor er det noget, næsten ingen mennesker får adgang til.
De virkelige steder, hvor man arbejder med det, foregår det ikke sådan, som det foregår ved den spiritisme, vi kender, hvor der er salmesang, bøn osv.
Men disse eksperimenter arbejder man med inden for videnskabelige, lukkede områder.
Meningen med dette er, at åndelige væsener arbejder med at frembringe eller komme frem til den materialisationsform, som engang skal afløse dette at fødes.
Det er ikke meningen, at mennesket skal blive ved med at fødes af en kvinde.
Efterhånden falder manden og kvinden bort, på det åndelige plan er der ingen fødsler.
I den sidste del af det jordiske plan finder disse fødsler heller ikke sted, det bliver ved materialisation og dematerialisation.
Men disse eksperimenter, som man hist og her kan komme ud for, laves altså, om jeg så må sige, af åndelige videnskabsmænd, der arbejder med medier fra det åndelige plan.
Sådan en ånd benyttes som et medium fra det åndelige plan, og så er der et medium fra det fysiske plan.
Hun skal levere stoffet, og den anden skal så iklæde sig stoffet.
Nu er der det ejendommelige ved det, at disse ånder ikke ved, at de taler ud fra særlige bevidsthedslag fra liv, de har levet tilbage i tiden.
Det kan vi se på det næste billede.