Läs och sök i Tredje testamentet
Se symbol nr 11 i nytt fönster |
Att älska sin nästa oberoende av hennes prestationer, är att älska Gud över alla ting. Och endast en sådan kärlek är detsamma som att tjäna Gud i "anda och sanning". Och endast därigenom blir man ett med Fadern, vägen, sanningen och livet | 704. Dessa ting som vi inte ska älska lika högt som vår nästa, är alla de företeelser som hör hemma under begreppet "skapade ting". Det är alltså tydligt att det är de levande väsendena bakom manifestationerna som ska älskas mer än manifestationerna. Dessa kommer alltså i sista hand. Det som ett levande väsen kan skapa ska således inte vara bestämmande för vår kärlek till nästan, för då är det dessa skapade ting som vi älskar mer än nästan. Nästan ska ju älskas över tingen. Om tingen är bestämmande för vår kärlek till nästan, är det endast de stora genierna och de framstående konstnärerna som kan bli älskade, de som kan skapa underbara ting i kulminerande intellektualitet, medan de mindre begåvade väsendena, som bara har en liten, späd och fattig skaparförmåga, blir fullständigt ignorerade av oss. Och hur står det egentligen till med vår kärlek till de så kallade "mördarna", "rövarna", "förbrytarna", "banditerna" eller väsen som i så hög grad åstadkommer ting som inte precis är till gagn för oss? Är det inte här tal om att döma, förakta och hata dessa väsen? Är det inte tingen som här dirigerar våra sympatier och antipatier mer än väsendet bakom tingen? Vart tar kärleken till denna vår nästa vägen? Om den är borta, betyder det att vi här står inför ett fält där vi saknar kärlek till Gudomen. Att älska sin nästa helt oberoende av tingen, oberoende av hennes utseende och av vad hon åstadkommer, är att sätta sin nästa över tingen, det är att "älska Gud över alla ting". Och det är denna form av sympati eller stilla kärlek som är liktydig med att dyrka Gud i "ande och sanning". Och endast med detta förhållande till sin nästa ska man upptäcka att man i denna nästa, och absolut endast där, är ställd inför den Allsmäktiges strålljus. Och endast detta strålljus kan vara "Guds bild". Och blott denna "bild" kan vara det sanna ljuset i våra hjärtan, kan tindra och stråla genom våra ögon, kan få visdomen att vibrera i vårt tal, kan få vårt jag att förstå, vår ande att förlåta, våra händer att smeka och därmed befästa vår andes högsta natur, som är att vara ett med Fadern, ett med vägen, ett med sanningen och ett med livet. |
Kommentarer kan sändas till Martinus Institut.
Upplysningar om fel och brister samt tekniska problem kan sändas till webmaster.